- Dette har hendt: - Jeg drepte ham ikke, Michael.
Hvorfor ser det ut som du drepte Terrence Steadman?
- Jeg skal få deg ut herfra. - Det er umulig.
Håper det er åpent.
- Du ber meg bryte loven. - Jeg ber deg gjøre en tabbe.
Vi er inne.
- Hvem drepte Terrence Steadman? - Ingen. Han lever fortsatt.
- Hei, Terrence. - På med alarmen.
Hallo! Nei!
- Hva gjør vi nå? - Vi løper.
- Hvem er rømlingene? - Jeg har en liste her.
Michael Scofield, bygningsingeniør. Fem år for væpnet ran.
Benjamin Miles Franklin, ekssoldat, åtte år for besittelse av tyvgods.
John Abruzzi, leder for den kriminelle familien med samme navn.
Livstid uten benådning for konspirasjon til drap.
Charles "Haywire" Patoshik. Seksti år for drap.
Fernando Sucre. Fem år for grovt ran.
David "Tweener" Apolskis. Fem år for grovt tyveri.
Theodore "T-Bag" Bagwell.
Livstid for seks ganger kidnapping, voldtekt og overlagt drap.
Og Lincoln Burrows.
Skulle henrettes neste uke for drapet på presidentens bror.
- Når kom de seg over muren? - Klokken åtte i går kveld.
- Scofield. Han og Burrows er brødre. - Nettopp.
- Han er hjernen bak alt. - De påstår det.
Jeg vil vite alt om ham.
- Hvor er de? - Hva i helvete er det der?
Kom.
- Vi må over til den andre siden! - Hva?
- Kom igjen! - Kom igjen, løp!
Vi må stikke! Løp! Kom igjen!
Det øker farten!
- Det går for fort! - Gå igjennom!
- Michael! - Ikke skyt!
Stans! Jeg skyter, Scofield!
Kom igjen, Michael!
- Hvor er luftenheten? - De er på bakken og tanker.
Den jævelen.
Pressen er klare, sir.
Jeg vil snakke om John Wilkes Booth. Abraham Lincolns morder.
Tolv dager. Så lang tid tok det å finne ham.
I dagboken skrev han at skyggen var hans venn og natten hans domene.
Han vedgikk at det som drev forbryteren til å begå-
- den opprinnelige forbrytelsen, ble forsterket av flukt.
Av lyden av hunder i hælene.
Frykt blir paranoia, og til slutt psykose.
På 140 år er ikke rømlingens sinn forandret.
Rømlingen er fortsatt menneskelig og redd.
Han kommer ikke til å vike for noe på sin flukt.
Mens vårt bytte har skygge og natt som sine allierte, -
- har vi noe mye bedre. Fjernsynet.
Jeg ber alle som ser på om å se godt på disse ansiktene.
Disse mennene er nå de åtte mest etterlyste i landet.
Trodde jeg hadde tenkt på alt. Så dere alle bak der?
- De er der borte, og vi er her oppe. - Hvor lenge da?
Ja, takket være Abruzzis forsvunnede fly.
- Du ville aldri kommet med. - Jeg vet hvor du skulle, Scofield.
- Og hvor skal jeg? - Jeg vet ikke, jeg. Utah?
- Når skulle du fortelle om pengene? - Hvilke penger?
Fem millioner dollar Westmoreland gjemte i ørkenen i Utah.
- Du vet ikke hva du snakker om. - Vent, hvilke penger?
Det er vel litt tidlig for FBI å dukke opp?
Du leder etterforskningen. De tar over hvis fangene krysser grensen.
- Det kommer ikke til å skje. - Håper du har rett.
Jeg foreslår at vi samarbeider fra begynnelsen.
- Absolutt. - Fint. Fortell om dr. Tancredi.
- Det er ikke noe å fortelle. - Hun ser ut til å ha medvirket.
Hun hjalp dem med å komme seg ut.
- Det er ikke noe å fortelle. - Du er ikke ærlig.
- Jeg diskuterer ikke personalet. - Det burde du nok.
- Vi må snakke med henne. - Ikke nå, Mr. Mahone.
- Hvordan ser det ut? - Dryppet gir henne væske.
Vi gir henne Naloksone. Et halvt milligram i timen.
- Hvor store er sjansene? - Det er opp til henne nå.
Enten kjemper hun og lever, ellers dør hun.
Hva tror du...
Gjør det du må.
Oi, oi...
Hvis du ringer politiet, stikker jeg kniven i øyet på deg.
Takk.
- Bygningsingeniør? - Ikke typen til å være så tatovert.
- Hvor lang tid tar sånt? - Hundre timer. To hundre.
- Tatovøren kjenner ham nok. - Jeg finner ut hvem det er.
- Mr. Bellick. - Ikke snakk til meg.
- Det gjør samarbeidet vanskelig. - Samarbeid?
Mennene mine risikerer livet mens du har pressekonferanser.
Pressen er et redskap. Jeg skal finne dem lynkjapt.
Vi trenger ikke dere. Vi er på sporet. Snart er de tatt.
Problemet med å være på sporet er at man alltid er bak byttet.
Vi får se.
- Jeg er ubevæpnet. - Jeg stoler ikke på noen akkurat nå.
Jeg er ufarlig. Medisinen sørger for det.
- Fint. Da kan jeg vel ta et bilde. - Det gjør ingen nytte.
Du blåser i om noen blir henrettet for drapet på deg.
Jeg valgte ikke Lincoln Burrows til syndebukk.
Hvem gjorde det? Søsteren din, presidenten?
- Jeg er fanget her. - Du kunne ha trådt fram.
- Du kunne ha stoppet dette. - Nei, jeg er virkelig en fange.
Det er du også. Fra du lukket døren.
Hvorfor var det ingen vakter der? Dørene åpnes bare fra utsiden.
Vinduene er fem centimeter tykke og skuddsikre.
Man kommer seg ikke ut herfra.
- Vi må dumpe dem nå. - Det går ikke. De kjenner til Utah.
- Desto større grunn. - Blir de tatt, sier de hvor vi skal.
Vi må sørge for at de klarer seg til vi har forlatt Utah.
Tror du virkelig pengene er der?
Charles snakket mye, men han hadde ingen grunn til å lyve om det.
Når vi har hentet dem, tar vi oss over til Mexico.
Så tar vi buss til Panama.
- Du vil virkelig ha dykkerbutikk? - Ja.
Akkurat nå har jeg ikke noe imot å ligge i en hengekøye i ti-tjue år.
Vi kommer ikke til Panama eller Utah uten hjelp.
- Veronica kan ikke hjelpe oss. - Hvordan kan du si det?
- Vi har ikke penger, klær... - Jeg har alt det der.
- Jeg hadde regnet med Abruzzis fly. - Abruzzis fly var plan A.
Da har vi vel alt vi trenger.
- Hvor da? - På et lager.
- Tegnet Scofield tatoveringen? - Han bestemte alt.
Det ligner Det sixtinske kapell. Han hadde et utrolig talent.
- Hva kan du si om ham som person? - Han var kul.
Alle detaljer måtte være perfekte. Nøyaktig som han hadde tegnet.
Jeg fikk følelsen av at alt var en spøk som bare han skjønte.
- Har vi nummeret ditt? - Ja.
Kanskje jeg ringer. Takk.
Foley!
- Hva het veien til fengselet? - Jeg tror det var English Street.
Og den krysses av to andre veier.
- Fitz og Percy. Hvordan det? - Takk.
- Hvor skal vi? - Et sted der vi kan være sivile.
- Slutt med gåtene og spytt ut. - Hva?
- Hei. - Hei.
Hei, småen.
- Hva gjør dere? - Vi fisker.
- Uten stenger? - Vi liker å fiske med hendene.
Håndfiske.
Spørsmålet er...
- Hva gjør du her ute? - Går på jakt.
Gracie? Gå vekk, Gracie. Kom hit.
Dere er de fra Fox River. Ikke rør dere.
- La henne være. La henne være! - Ok. Slapp av.
- Sir... - Ikke rør dere.
- Nei, nei! - Legg ned våpenet! Nå!
- La være henne, John. - Hold kjeft!
Legg ned våpenet. Gjør det.
Legg ned det nå.
Én... Jeg skyter. To...
Bra. Hent våpenet. Ta det opp!
- Ikke gjør henne noe. Ikke rør... - Alt i orden.
Løp til pappa.
- Jeg sier ikke noe til noen. - Vi skal ikke skade noen.
- Hvor har du bilen? - Oppe ved veien.
- Du blir siktet for medvirkning. - Jeg vet veldig lite akkurat nå.
- Hjalp du Scofield med å rømme? - Nei.
- Hadde dere et seksuelt forhold? - Nei.
- Men du hadde følelser for ham. - Sju andre menn kom seg ut.
Hvem?
- Beklager, vi har stengt. - Det er greia.
- Unnskyld, sir? - Jeg må få et par saker fikset.
Vil du ha noe fikset?
- Dette er vel en klinikk? - Ja, men for dyr.
Herregud, hva har skjedd? Du trenger legebehandling.
Jeg ringer etter en ambulanse.
- Du ringer ikke noe sted. - Som du vil.
Hva vil du?
Nå er det nok. Han skal ut av bilen. Det var en liten jente.
Har du ikke noe hjerte? Herregud, jeg har en liten datter.
Det har jeg også.
Jeg var nødt. ellers ville vi ikke vært på vei nå, ikke sant?
- Sving høyre der oppe. - Hvor skal vi?
Oswego.
Det er vestover. Vi skal østover. Familien er i Chicago.
Tror du ikke at snuten vet det?
Tror du ikke de venter på deg der hjemme?
- Hva er det med deg? - New York, da?
- Hva med det? - Dama mi er gravid.
Du må forstå at følelsene dine er en svaghet nå.
- De vet det. - Det går bra om man er smart.
- Og drar til Oswego. - Oswego ligger ikke på veien.
Det er ikke snakk om hvor Oswego ligger, men hva som er der.
Scofields kredittkort-aktivitet.
Han brukte mye penger i Will County før han havnet i fengsel.
Hvorfor bruker en fra Chicago 8000 dollar her?
- Bilvask, svarere, lager, billeie. - Vi undersøker det.
- Skal vi informere FBI? - Hva tror du?
En jeger i Tamarack har støtt på fem fanger, kaptein Bellick.
- Så det er her Scofield har bodd. - Ja, til han ble fengslet.
Moren er død, faren er en dagdriver.
Du har bare broren din.
Så du tenker.
Og planlegger i flere måneder... Til alt blir riktig.
Ned til minste detalj.
Og så ødelegger du alle bevisene.
Jeg vil ha dykkere i elven.
Det er ingen dekning her ute.
Senderne når ikke helt ut til Montana.
- Kan du holde kjeft? - Vil bare spare deg bryet.
Jo mer du kjemper, desto verre blir det.
Du høres ut som en feiging som unnskylder seg.
Hvis jeg holder meg unna og er stille, lar de meg leve.
Vil du leve isolert her, mens alt går til helvete der ute?
- Selvoppholdelse er en sterk kraft. - Sannheten også.
La være, unge dame.
Ikke gjør det. La være.
- Hvordan har du det? - Jeg er ganske skremt.
- Tok de bilen din? - Ja.
- Hvilken vei kjørte de? - Den veien. Nordover, mot Oswego.
- Få Scofields kredikort-papirer! - Her.
Hvor skulle han ellers legge alt som må til for å forsvinne?
Vi drar til Oswego, gutter.
- Du har besøk. - Takk.
- Du ser skuffet ut.
Nei, jeg trodde det var faren min.
- Har du hørt noe fra ham? - Kontoret hans.
Jeg tok med litt klær.
- Jeg tenkte at... Du vet. - Takk.
Og vesken din. Du glemte den på sykestuen.
Jeg er visst skikkelig i knipe.
Jeg må be deg om unnskyldning.
- De truet med å si meg opp... - Nei.
I AA lærer man ikke å skylde på andre.
Du er ikke den første fengselslegen som faller for en fange.
Han brydde seg aldri. Ikke et dugg.
- Hva tenker du på? - Tabber.
- Du var nødt til å gjøre det. - Ikke på den måten.
- Jeg ødela livet hennes. - Du kan ikke gjøre noe med det nå.
Det er ikke sant.
Falt du for henne?
- Hvor ligger Oswego? - Noen kilometer herfra kanskje.
Har du tenkt å skyte meg, Terrence? Du kan jo ikke komme deg herfra.
- Dreper du meg, må du bli her. - Jeg er sikker her.
- Du er fange her. - Men jeg puster fortsatt.
Hvis jeg går ut, er jeg ikke sikker lenger.
Du ser på meg som om jeg er djevelen.
Jeg forlot familien min.
Jeg spiste tabletter for å dempe smertene over mitt elendige liv.
- Du vet ikke hva jeg har tålt. - Hva du har måttet tåle?
- Dette handler ikke om deg. - La være.
Blackfoot sheriffkontor. Hallo. Blackfoot sheriffkontor.
Jeg trenger en bil til huset på Light Road så fort som mulig.
- Vil du anmelde en forbrytelse? - Ja, som presidenten har begått.
Send hit en bil.
Jeg kan nok ikke gjøre dette. Nervene...
Du trenger en spesialist. Noen som kan dette.
Jeg har ikke noe valg. Hånden mi har ligget der i flere timer. Den dør.
- Jeg kan ikke gjøre dette. - Jeg har bare én hånd.
Men jeg kan stikke kniven i halsen på deg eller finne din kone.
Med et navn som Gudat blir hun ikke så vanskelig å finne.
Som du vil. Jeg kan ikke love noe.
- Sånn er det alltid. - Jeg må gi deg bedøvelse.
Tror du jeg er tjukk i huet?
Jeg må gi bedøvelse. Jeg må skjære bort dødt vev.
- Ingen klarer det uten bedøvelse. - Jeg er ikke hvem som helst.
Schweitzer produserte toalettet Scofield fjernet da han rømte.
Sekskantbolten passet.
- Alt finnes der, ikke sant? - Det er helt utrolig.
Rip Chance Woods. Er det noe her som heter det?
- Vi sjekker det. - De sjekker et lager i Oswego.
Sjefen sier at Scofield fortsatt har en leiekontrakt her.
Vi har omringet A Street, Third Street og smuget.
- Skyt hvis de gjør motstand. - Skal bli.
Jeg tar meg av dette. Hold deg for helvete unna.
Lukk døren.
- Har de ikke funnet noe her? - Nei. De kommer tomhendt tilbake.
Det er ikke noe sted med det navnet noe sted.
Vi stikker.
Det svinet lurte oss.
Ikke ett ord.
Konstabel.
Det var ingenting. Guttungen er smart.
Det er ikke et sted, men et navn. Har du pda-en din?
Sjekk hvem som bor i fylket. Så langt tilbake som mulig.
Noen kommer til å se oss. Fortsett å grave.
Vi kommer til Helvete, gutter. Jeg sverger.
Hjelp til.
Du er en sjuk faen.
Hva leter du etter?
Vi må til kirkegården nå.
Dette er klær til meg og Linc. Men dere må også ha hjelp, så...
- Gjør du dette av et godt hjerte? - Nettopp, John.
- Du husker vel hva det er, eller? - Faen, så trang.
Jeg sa jo at vi må slutte å være fanger og bli sivile.
- Buksene er litt korte. - Hugg av føttene. Det er du god til.
- Jakken er ikke akkurat lekker. - Da får du handle selv.
Linc.
- Hva har vi? - Penger, pass, telefonkort.
- Archie Ryan? - Sjekk mitt. Phineas MacClintock.
- Og disse? - Nøkler til en bil et stykke unna.
- Er det bare vi eller alle fem? - Bare vi to.
- Vet de om det? - Ikke ennå.
Gutter! Vi har besøk!
- Vi må stikke. - Hvordan visste han det?
Husk at vi er sivile.
- Unnskyld. Vet du hva klokken er? - Dessverre.
Jeg kan ikke gå ut. De dreper meg så fort de ser meg.
Nei. Da tar dette slutt. Du kan få livet ditt tilbake, Terrence.
- Lover du? - Det lover jeg.
- Hallo? - Det er meg.
- Linc? - Vi er ute.
Takk og pris at du er uskadd. Jeg så nyhetene.
Du må melde deg.
- Hvorfor? - Steadman lever. Du blir frikjent.
- Kom inn. - Har du funnet Steadman?
- Kom igjen, Terrence. - Veronica.
Politiet er her. Bli der du er. Jeg vil ikke miste deg.
- Legg på. - Hva?
Ta et par steg tilbake, Steadman.
- Veronica? - Herregud.
Jeg trodde du visste at alle samtaler går via oss.
Dette er vårt område, ikke sant?
Det lille leketøyet ditt er smugler- vare. Hvordan fikk du den inn?
Jeg hadde den med meg da jeg kom hit.
- Hvorfor? - For å beskytte meg.
Det er derfor vi er her.
Sporet er blitt kaldt i jakten på dem vi nå kaller Fox River Eight...
Fortsett å lete.
De leter i Oswego, men de ser ut til å ha forsvunnet.
Jeg er ikke så sikker på det, Mr. Ives.
Er du så sikker? De har jo ikke lagt igjen et kart.
Det er akkurat det de gjorde.
Scofield hadde alt på kroppen.
Hvordan han skulle komme seg ut av fengselet og forsvinne etterpå.
Jeg lover at vi snart vet alt om hvordan Scofield tenker.
Hvor og hvordan han planlegger å flykte.
Når han er kommer dit, skal vi vente på ham.
Tekst: Trine Haugen www.sdimedia.com